Inspirat de fapte reale.
Traducerea și adaptarea: B'EST Team
B'EST Team: Dan Bonta$ & veverița_bc @ www.titrări.ro
Supervizarea: veverița_bc @ www.titrări.ro
Bună!
Respiri greu, ce s-a întâmplat?
Am visat urât.
Sigur ești bine?
Ar fi mai bine să plec?
Nu, rămâi! Mă duc să iau puțin aer.
Știți că aveți doi pantofi diferiți, nu?
Unul e puțin mai înalt decât celălalt.
Altceva?
Mersi că ai cumpărat de la noi.
Cum ați făcut asta?
Cum ați ajuns acolo sus?
Fiți tari, flăcăi! Mișcați-vă! Haideți!
- Unul din noi tot trebuie să facă ceva. - Da?
Da, unii din noi deja au făcut. Bună, Dory!
Bună, Tommy! Bună, Dan!
Arată bine.
Merci, Trev.
Se referea la fete, nu la tine, idiotule.
- De ce nu sunt îndrăgostite toate de mine? - Exact, cum așa?
Păzea că vin, domnilor.
Vai, mamă ce m-ai făcut.
- Ai văzut cum ne-a zâmbit? - Ca într-o reclamă pentru pastă de dinți.
Cei mai albi dinți pe care i-am văzut eu vreodată.
Mai repede! Mai repede! Trage tare!
Așa! Așa! Bun... Bun așa, Jensen.
Dacă munciți mult, obțineți rezultate. Asta se va întâmpla.
Frumos, Kyle.
Excelent.
Cine mai are să-mi arate lucruri frumoase azi?
Bine așa, Millman. Frumos.
Întins. Umerii mai jos! Bun.
Bun... Bun.
- Vreau să vă arăt ceva. - Nu irosi energia! Ține-ți gura închisă!
Bine.
Millman. Millman!
Îmi pare rău.
Asta nu înseamnă nimic.
Sunt în stare să fac asta.
Am exersat.
Treci aici!
Nimeni din lumea asta nu poate să facă ceea ce încerci tu să faci.
Ești grozav acolo. Ești unul din cei mai buni pe care i-am văzut.
O să te clasezi și mai bine decât anul trecut,
și ai putea să treci de toate rundele de calificare, dacă...
nu te sinucizi până atunci.
Tommy, tu urmezi.
El ce încearcă să facă?
Trei întoarceri consecutive.
- A mai făcut cineva așa ceva? - Nu.
De asta vrea s-o facă.
Crede că o să devină stăpânul inelelor.
Problema e că mai degrabă iși rupe brațele decât să reușească.
Atenție! Următoarele calificări sunt de azi în șase săptămâni,
știți despre ce vorbesc.
Să nu credeți că o să se întâmple
doar pentru că sunteți frumoși și puteți să stați într-o mână.
Credeți că glumesc?
Am înregistrări ale competiției pe care trebuie să le vedeți din nou.
Pot să te ajut cu ceva?
Puteți să-mi spuneți cum ați făcut-o?
Îți place să ți se explice lucrurile.
Nu-i așa?
Ce mai faceți în seara asta?
Uitați...
Acoperișul acela trebuie să fie... la aproape patru metri înălțime.
Nimeni nu poate să sară în înălțime mai mult de un metru și jumătate.
Știu asta, sunt gimnast.
E cel mai greu sport din lume... Cei mai mulți nu știu asta.
Spartanii și grecii antici... au fost și ei gimnaști.
Săreau peste tauri.
Așa își antrenau războinicii de elită.
Știai asta?
- Știu mai multe decât vă gândiți. - Atunci gândești mai mult decât știi.
Dar știința nu e același lucru cu înțelepciunea.
Serios? Care-i diferența?
- Știi cum să speli un parbriz, nu? - Da.
E înțelepciune să o faci.
Mă antrenez șapte zile pe săptămână, 50 de săptămâni pe an.
- De ce atât de mult? - Vorbiți serios?
Sunt foarte aproape de calificare.
Să te califici unde?
- Vă uitați la Olimpiade? - Nu.
Mersi că ați oprit pe la noi.
Uitați, chiar și la valoarea mea,
trebuie să fac tot ce pot ca să-mi asigur calificarea.
Mai ai multe de învățat ca să poți înțelege ceea ce ai văzut.
Haideți! Întrebați-mă! Întrebați-mă ceva!
Întrebați-mă orice.
Ești fericit?
Ai spus că te pot întreba orice.
Ce legătură are fericirea?
Totul.
Familia mea are destui bani,
școala e foarte ușoară, am numai note de zece.
Am prieteni minunați, sunt în formă foarte bună,
și dorm singur doar atunci când vreau.
Atunci de ce nu poți dormi noaptea?
Ieri, ai venit la ora 3 dimineața, și acum ai venit noaptea.
Asta înseamnă două nopți la rând.
Ce sunteți? Vreun filosof de magazin, sau ceva de genul ăsta?
Te interesează filosofia?
Nu, mersi, Socrate. Îmi ajunge cea de la școală.
Ultima întrebare.
Dacă nu ajungi în echipa olimpică, ce-o să faci?
Dacă nu ajung?
Trebuie să te fi gândit la asta.
Ce tot vorbiți acolo?
Care-i problema?
Nici măcar nu știu ce caut aici.
Sunteți un ciudat. Iar eu nu am nevoie să mă speriați.
Treisprezece!
Paisprezece!
E timpul să te dai bătut, Millman.
Cincisprezece!
Șaisprezece!
- Bună, frumoaso! - Deci așa te distrezi tu.
Șaptesprezece!
Optsprezece!
E adevărat că te-ai culcat cu Dory aseară?
Haide, Dan-o! Împinge!
Nouăsprezece!
Ea ți-a spus asta? E adevărat?
Credeam că suntem prieteni.
Ce vrea să însemne asta?
Că ești un nemernic care-și tratează prietenii ca pe niște gunoaie.
Cineva să-mi ia berile!
Cineva să le ia și pe ale mele!
Hei! Hei! Hei!
Hei! Gata! Calmați-vă.
Hei, Dan, ce-i cu tine, omule?
Cu prieteni ca tine, cine are nevoie de ticăloși, nu-i așa, Dan-o?
Calmează-te. Ce ai? Vrei să te bați cu Tommy?
- Cine se crede? - E supărat pe tine, da? E adevărat?
Credeam că nu mai e cu Dory. Da?
Așa că nu e vina mea că s-a dat la mine.
De ce? De ce, Dan?
Ascultă-te! Dory era prietena lui Tommy.
Credeam că s-a terminat!
Întoarce-te la petrecerea ta.
Bine. În regulă.
Hei.
Vrei astea?
- Ești foarte drăguț. - Și tu.
Iisuse!
Dory, ești în regulă?
Da.
Scuze.
Ce s-a întâmplat?
Iar nu poți dormi?
Ce-ați zice dacă v-aș spune că
văd într-una pantofii aceia într-un vis pe care-l tot am?
Aș spune că încă mai dormi.
Poți să-ți trăiești întreaga viață fără măcar să fii treaz.
Hei, Socrate!
Dacă știi așa multe,
cum de lucrezi la o benzinărie?
E o stație cu servire. Oferim servicii.
Nu există scop mai înalt.
- Punerea de benzină? - Serviciile aduse altora.
Ce mai faceți în noaptea asta?
În stil japonez?
Îl cunoști pe Socrate?
Așa îl numești tu?
Pun pariu că-i place.
În fiecare noapte stai cu el?
De fapt, cred că e pentru tine.
Văd că ai făcut cunoștință cu Joy.
- Bună, mare Buddha! - Bună, mică Buddha!
Joy, el e Dan.
Am făcut cunoștință.
- Socrate. - Socrate.
Poftă bună!
Pari înfometat.
Joy a făcut toate astea?
Locuiește în apropiere?
E rudă cu tine?
Trebuie să începi să pui întrebări mai bune.
Ce e?
Ușurel. Să-i mai simți și gustul.
Ai o mulțime de reguli pentru diferite lucruri, nu-i așa?
Nu reguli. Lucruri pe care le-am învățat din propria-mi experiență de viață.
De asta aș spune că mănânci dezordonat.
- Cui îi pasă? - Ție nu?
Asta e diferența dintre noi, Dan.
Tu practici gimnastica. Eu practic totul.
Dacă eram eu antrenorul tău, îți interziceam carnea.
- Serios? - Da.
Mi-ar fi ușor.
Fără televizor, fără alcool, fără droguri, fără sex.
Bine că nu ești antrenorul meu.
Cu dieta asta și cu antrenamentele tale poți da totul din tine?
Categoric.
Atunci cât ai putea să stai așa?
Oricât.
- Cinci minute. Pe masă. - S-a făcut.
Dacă îți miști numai un mușchi,
pot să-ți spun Jack toată noaptea.
- Jack? - De la Jackass.
Cât mai este?
Cât...
mai...
este?
Cât...
mai...
este?
Fiul meu, Jack.
Mersi că ai oprit pe-aici.
Toată lumea-ți spune ce să faci, ce e mai bine pentru tine.
Ei nu vor să-ți găsești tu singur răspunsurile.
Ei vor să le crezi pe ale lor.
Lasă-mă să ghicesc.
Nu.
Vreau doar să încetezi să mai aduni informații din exterior
și să începi să le aduni din interiorul tău.
Faceți parte din vreun cult sau ce?
Oamenii se tem de ceea ce e în interiorul lor.
Pe când acela e singurul loc în care o să găsești vreodată ceea ce-ți trebuie.
De ce nu poți să dormi?
Se poate să fie, poate, pentru că târziu în noapte,
când nu se mai aude nimic, și stai singur întins în pat,
și în jurul tău nu mai e nimeni, atunci, începe să-ți fie frică puțin?
Speriat pentru că totul începe să ți se pară atât de...
... gol.
Mi-ai spus că vrei să fii mai mult decât cineva care se urcă pe inelele acelea
și duce la bun sfârșit vreo două exerciții bine repetate.
Mi-ai spus că vrei să fii cineva...
care își folosește mintea și trupul...
în moduri în care majoritatea n-ar avea curajul s-o facă.
Iar eu te voi antrena, Dan.
Să fii un adevărat războinic.
E în regulă?
Ce s-a întâmplat?
Kyle. A căzut de pe calul cu mânere.
Sunt bine.
- S-ar putea să fie rupt. - Nu.
- Avem nevoie de o radiografie. - Nu!
E în regulă, Kyle. Calmează-te... E în regulă.
- Vorbesc serios. - Știu.
Nu simt că ar fi rupt.
Trebuie doar examinat.
N-am nevoie să fiu examinat.
Eu zic că da.
Să mergem!
- O să ai nevoie de atelă. - N-am nevoie de atelă.
S-a zis cu Kyle. S-a rupt urât.
N-ai de unde să știi. Ar putea fi doar o luxație.
E o victimă, Tommy, băiete. E cel mai bun la calul cu mânere.
În ce situație crezi că ne lasă pe noi?
Trevor, dă-te jos!
De ce? Tu nu l-ai vrea?
Ești jalnic la calul cu mânere, Millman.
Doar că nu m-am concentrat niciodată pe el.
Pentru că ai un număr mare. Și unul singur.
Stăpânul inelelor.
Vrei să vezi de ce-s în stare?
- Nu te face de râs! - Du-te și joacă-te cu prietenul tău!
Iisuse! Doar l-ați văzut amândoi cum l-au luat pe Kyle de aici!
Dacă e terminat?
Nu-mi spune mie asta, da? Du-te și ține-l de mână, dacă vrei!
Uneori, nu mă plac foarte mult.
Primul meu gând a fost cum mă poate avantaja pe mine căzătura lui Karl.
Oamenii nu sunt așa cum își imaginează.
Asta le aduce tot felul de tristeți.
Dă-mi cheia aia!
Nu sunt ceea ce cred?
Sigur că nu.
Cea de 5-8!
S-ar putea să fie doar un reflex.
Reacționează la orice.
Îți umple capul cu milioane de gânduri la întâmplare pe zi.
Niciunul din gândurile astea nu îți dezvăluie mai multe despre tine
decât un neg de pe vârful nasului.
- Dă-mi o palmă! - Poftim?
Ce faci?
Haide! Îți dau zece dolari dacă mă poți plesni pe obraz.
Haide! Încearcă!
Termin-o, omule! Nu vreau să te lovesc.
Nu vrei să mă lovești?
Nu vreau să te rănesc.
Atunci, cred că va trebui să continui să te plesnesc.
Ai observat cum mecanismul de pârghii potrivit poate fi foarte eficient?
Și dacă ți-aș spune că...
... despre asta e antrenamentul tău, chiar și viața ta?
Cultivarea înțelepciunii pentru a aplica pârghia potrivită...
în momentul potrivit, la timpul potrivit.
- Du gunoiul! - Du-l tu!
Gunoiul e aici sus.
Asta e prima parte a antrenamentului tău,
să înveți să arunci tot ce e inutil de aici de sus.
Cum?
Ne întâlnim mâine în campus.
La podul Strawberry Creek.
- Tu unde te mai duci? - La o plimbare. Tu?
La probe.
Am uitat.
În mai puțin de o oră.
- Spune-le să mă aștepte, da? - Poftim?
Soc!
Ascultă. Am uitat complet de asta.
Trebuie să mă duc la sala de sport.
E destul de important. Putem termina repede?
Sigur.
Hei!
Cu tine vorbesc!
- Ce naiba e cu tine? - Ai spus că te grăbești.
- Și-a trebuit să mă împingi de pe pod? - Ți-am golit mintea.
- Ce-ai făcut? - Ți-am golit-o...
Nicidecum. M-ai împins în râu.
În timp ce cădeai, Dan, la ce te gândeai?
Nu știu.
- Te gândeai la școală? - Nu!
- La cumpărături? - Nu!
- La chestia aia la care te grăbești? - Nu! Eram...
Prezent.
Te-ai dăruit în totalitate experienței prin care ai trecut.
Ai chiar și un cuvânt pentru ea.
Ești nebun, știai?
Mi-a trebuit o viață întreagă de antrenament.
Trebuie să-ți ieși și tu din minți, Dan.
Cu ce te ocupi?
Ceva cu arte marțiale?
- Nu mă așteptam. - Pentru că nu erai atent.
Nici măcar acum nu ești. Iar ți se umple mintea.
Nu vezi nimic din ce se întâmplă în jurul tău.
Nu se întâmplă nimic.
Niciodată nu se poate să nu se întâmple nimic.
Aruncă gunoiul, Dan!
Gunoi este orice care stă între tine și singurul lucru care contează,
clipa asta.
Aici.
Acum.
Și când o să fii într-adevăr aici,
vei fi uimit de ceea ce poți să faci și cât de bine poți s-o faci.
Până vom afla mai multe despre Kyle,
avem nevoie de cineva pentru calul cu mânere, așa că...
Dacă vrea cineva o șansă, o primește.
Unde-i Millman?
Cine urmează? Trev?
Știți că sunt superstițios. O să merg ultimul.
Încerc eu.
În regulă.
Millman, de unde naiba știi să faci așa ceva?
Soc!
Ce păcat ca n-ai fost acolo! Ți-ar fi plăcut la nebunie!
Ți-am folosit trucul.
Ți-am folosit trucul și a mers. Am fost nemaipomenit.
- Nu e un truc. - Bine, orice-ar fi, l-am folosit.
Am aruncat gunoiul. Iar Trev?
Trev e singurul cu care mă confrunt.
Trebuia să mă fi văzut. L-am demolat.
Știi, nu mi-am făcut griji pentru ce o să se întâmple,
sau despre ce s-ar putea întâmpla.
M-am urcat pur și simplu pe calul cu mânere și mi-am golit mintea.
Și-am fost perfect.
Ascultă, o să mă arunc cu amândouă picioarele. Bine?
Orice îmi spui să fac, eu am să fac.
Fără bere, fără carne, fără gagici, fără complicații.
Cât timp ai stat în felul ăsta, limpede și fără greșeală?
"L-am demolat pe tipul acela. Trebuia să mă fi văzut. "
Trăiești în trecut.
Lacom.
Nu ești aici, nu ești în prezent.
N-ai învățat nimic.
Du-te acasă. Antrenamentul pentru seara asta s-a sfârșit.
Așteaptă un pic.
Du-te acasă, am zis.
Hei, Dan.
De ce trebuie să fim aici sus, am putea să ne sinucidem.
Trăgeam nădejde să-mi zici tu.
Doamne!
De ce aș mai încerca?
Niciodată n-o să-mi iasă.
Avea dreptate tata.
O să-l fac să aibă dreptate dacă nu găsesc o metodă să fac asta.
M-aș ierta vreodată dacă n-o să reușesc asta?
Unde naiba-i Millman?
E prea bun să apară la antrenament acum, bănuiesc.
Habar n-am cum o să mă descurc cu copiii ăștia. Ce-o să le zic?
Ei vorbesc, dar buzele lor nu se mișcă.
Nu sunt mama lor. Sunt antrenorul lor.
Antrenorul crede că n-am pic de valoare.
Sunt bun de nimic.
Sunt un ticălos fără valoare,
iar Millman întotdeauna va fi mai bun decât mine.
Le citesc gândurile?
Poate că niciodată nu i-ai ascultat cu adevărat până acum.
Mai am numai patru până la calificări. Trebuie să iau alte rogojini.
Nu-mi iese dubla asta. Nu-s drept pe bară.
Sunt un ticălos fără valoare.
Trebuie să faci tu asta. Altfel înnebunesc.
Uneori trebuie să-ți pierzi mințile înainte să-ți revii în fire.
Millman!
Era și timpul să apari.
Mersi că ni te-ai alăturat.
Du-te acasă, am zis.
Ce mi-ai făcut?
Trebuie să fii puternic dacă ai de gând să faci asta, Dan.
Ce-ai făcut?
Acolo unde o să te duc, unele din lucrurile pe care o să ți le arăt,
o să aibă nevoie de forță.
Și e necesar să ai încredere în mine.
Era al dracului de cald, iar un pinguin,
împingea pe rupte la mașina lui stricată, halind înghețată.
Și, deodată, pe când își băgase fața în ditamai înghețata de vanilie
zărește un atelier de reparații auto.
Se duce într-acolo, mecanicul deschizând capota îi spune,
"Arăți de parcă ai luat-o sus."
Pinguinul ștergându-se la gură zice: " Du-te dracului. E înghețată. "
- Care-i treaba, Tommy? - Bună, Trev.
Ce s-a întâmplat cu iepurele, Middleman?
E în regulă, mi-am luat altul.
Un bărbat, o rață și o călugăriță țâțoasă intră într-un bar, da?
Și, un moș sare în sus.
A sărit chiar sus.
Și?
O să-ți arăt cam ce mi-ar spune el
și o să descopăr cum a făcut.
Așteaptă un pic.
- Permiți să te antreneze altcineva? - Nu.
Ce-ți face? Fiindcă arăți ca un rahat.
Nu știu.
Habar n-am ce-mi face.
Ai face bine să stai departe de el, Middleman.
Avem calificările peste 4 săptămâni iar tu arăți ca un rahat bun de nimic.
Hei!
Joy, nu-i așa?
Trebuie să vorbim despre prietenul nostru comun.
Socrate?
Dacă el nu ți-a spus numele, n-o să-l afli de la mine.
Da, de ce nu mi l-a spus?
Chiar nu știu nimic despre el.
Serios.
El crede că m-a făcut mai puternic, că mi-a făcut viața mai bună.
E exact opusul.
Ce face?
Ce te frământă?
Vreau să știu cu cine am de-a face aici.
Haide, hai. Strâns. Ține strâns, Danny!
Nu! Nu, tremuri! Tremuri!
Ce mama dracu' faci acolo sus?
Sunt terminat pe ziua de azi.
Ești terminat pe ziua de azi, da?
Păi, ai fost terminat zile întregi, Millman.
Mai întâi ești de vis pe calul cu mânere iar acum de abia poți sta drept.
Cum?
Data viitoare dacă ești obosit, du-te și dormi în loc să vii la antrenament.
- Ike, cheia ta? - Da, e în ordine.
Obsedat.
Ce facem în seara asta?
Ce fac?
Sunt frânt, flămând și excitat.
Tu cum ești?
Am nevoie de ceva răspunsuri în seara asta.
Vreau să știu că...
Că toate astea duc undeva, și vreau să știu chiar acum.
Chiar, ce fel de războinic s-ar antrena stând și frecând toalete?
Când o să devii războinic, o să înveți să meditezi în orice situație.
- Frecând toalete? - Eliberându-te de resturi.
Așa cum e mândria ta.
- Renunță la vicii. - Numește un lucru de care sunt dependent.
Vorbăria. În special întreruptul.
Știi totul, dar de fapt nu știi nimic.
Chiar crezi că așa îmi voi dezvolta conștiința față de lucruri?
Jocul meu s-a terminat! Antrenorul crede probabil că sunt drogat,
și mă gândesc...
Nu mai am timp pentru tine chiar acum.
Tot ce ai este asta, Jack.
M-ai făcut dobitoc din nou?
Fiindcă, știi, chiar mă întreb cum cineva cu o viață
ca a ta mă poate învăța orice.
Adică, ești fericit cu adevărat?
Poate ești doar cineva care, neavând prea multe împliniri...
spune că lumea e pierdută și că toate lucrurile astea nu contează.
Să te mulțumești cu puțin, nu? Mai puțin decât ce? Mai puțin decât nimic?
Te fac dobitoc când te porți ca un nătărău.
Ca acum, Dan, când te lași controlat de emoții.
Asta nu-i emoție! Ăsta-i bun simț!
Știi ceva? Lasă-mă să-ți spun ceva,
oricare ți-ar fi numele adevărat.
Când o să obțin ce vreau, o să fiu fericit.
Pentru totdeauna, într-un fel sau altul.
Pentru că sunt în stare să fac asta.
Trei, doi, unu!
Bea! Bea!
Danny, bine.
Asta-i, Danny.
Ferm.
Bine. În regulă, hai! Adu-o acasă!
Așa te vreau, parcă te recunosc, Millman! Ai fost valabil.
Aveam nevoie de asta.
Trebuia să evadez.
- Norocosul de mine. - Da, și norocosul de mine.
Băieți, sunteți într-o formă grozavă.
Dacă nu aș fi în formă,
n-aș fi în echipa de gimnastică, aș avea doar un corp armonios.
Nu vrei să fii cu mine?
Dacă nu aș avea corpul ăsta, ai mai fi cu mine?
Hei, Middleman.
Nu știu ce să spun.
Hei.
E întreaga echipă aici.
Ai trecut pe roșu, omule. Îți vine să crezi?
Trebuie să-ți revii, omule, fiindcă...
Ai trecut pe roșu.
...fundul cui o să-l tăbăcesc la antrenament?
Nu risipi energia. Ține gura închisă.
Dan?
Am auzit că ai tăi așteaptă jos în cafenea.
Nu-i vreau pe ai mei.
Vreau să știu ce se petrece.
O să-ți spun, dar părinții tăi probabil...
Nu-i nevoie să mă țină nimeni de mână acum.
Piciorul meu e în ghips. Când o să-l pot scoate?
Piciorul tău nu e rupt, Dan.
E zdrobit.
Ți-ai fracturat femurul în 17 bucăți diferite.
A trebuit să luăm os din șold și să-l fixăm de picior cu o tijă de oțel.
Cât o să dureze până o s-o scoată?
Nu se scoate.
În câteva luni vei putea începe recuperarea.
Poți vorbi cu terapeutul tău,
și, cu foarte multă muncă,
în cele din urmă vei putea merge din nou.
Știu că nu sună prea grozav acum dar,
date fiind cele întâmplate,
ai fost un tânăr foarte norocos.
Hei, Bob, haide!
Bună, străine.
Bună.
Am auzit că ai ieșit din spital. Cum ești?
Bine.
M-am gândit la tine.
Da?
Pot încerca ceva?
Mâini calde.
Într-adevăr calde.
Ai auzit de puterea de vindecare prin atingere?
Nu.
Dar, în momentul ăsta, aș putea fi convins să încerc orice.
Nu-ți fac avansuri, Dan.
Nu ar trebui să-mi vindeci piciorul în schimbul pieptului?
Poate că sunt de părere că nu doar
piciorul e singurul lucru care s-a rupt.
Știu că e un moment înfiorător pentru tine.
Îi acorzi atenție?
Ce mai face bătrânul?
De ce nu-l întrebi?
Întreabă vreodată de mine?
Asta n-a fost bine.
A sunat ca și cum...
Nu-i bine. A sunat ca și cum i-ai duce dorul.
Știi, a venit să te viziteze în spital.
Ne mai vedem.
Bună, domnule antrenor.
Millman?
Mă bucur să te văd, omule.
Se pare că ai mai pus ceva pe tine.
Asta e tot ce pot face acum, împingeri și flexări.
Da.
Cei de la spital nu cred asta, dar o să scap de bastonul ăsta curând.
Apoi, mă întorc aici.
Ar trebui să-i asculți.
Mă bate un gând nebun.
O să ratez runda a treia.
Nu pot face nimic.
Dar calificarea finală? Dan.
Asta e abia toamna următoare.
Am opt luni.
Ce-o să faci în opt luni?
Am făcut deja o cerere la Comitetul Olimpic.
Dan, trebuie să fii realist.
Și dacă mă întorc?
Dacă revin unde eram? Nu m-ai vrea în echipă?
Sigur că te-aș vrea, Dan, dar uită-te la tine.
Pentru Dumnezeu, ai o bucată de metal care-ți ține picioarele la un loc!
- Nu mă poți abandona. - Nu te abandonez, Dan.
Atunci, te rog, ascultă-mă. Dan!
Doctorii mi-au spus că nici nu poate fi vorba.
Nu vei mai concura niciodată.
Hristoase, Millman, ce dracu' faci aici?
Hai, Danny, deschide ușa, omule! Răspunde-mi!
Millman...
Ce vrei?
Nimeni nu mă oprește, așadar stai deoparte.
N-am venit aici să te opresc.
Crezi că n-am s-o fac?
Pentru că nu mi-e frică de nimic.
Nici măcar de asta.
Sau ce zici de asta?
Ori de asta?
Uită-te la tine.
Te agăți disperat de viață.
Ți-e frică să nu cazi.
Foarte bine, eu spun
cazi.
E ca și cum n-ai renunța la nimic.
Nu mai ai nimic de pierdut.
De ce te mai ții, totuși?
Tu ești, nu-i așa?
Tu ești cel cu care trebuie să mă descarc.
Știi ce faci?
Nu.
Tu știi
ce ești
fără mine?
Nu.
Atunci
ce
faci?
Dă-i drumul.
Încă o dată.
Nu știu ce să fac acum.
Prima realizare a unui războinic.
Care-i?
Să nu știe.
Ce se întâmplă cu mine?
Eu nu plâng.
Aparent, asta faci.
E jenant.
Emoțiile sunt naturale,
ca și vremea ploioasă.
Ce faci atunci când
nu poți îndeplini ceea ce ți-a fost hărăzit?
Nimic nu-i întâmplător, totul are un scop precis, Dan,
chiar și asta.
Depinde de tine să-l găsești.
Dă-i drumul.
Antrenamentul tău se poate muta acum într-o nouă arenă,
o arenă în care să-ți găsești răspunsurile din adâncul tău.
Vechiul Plymouth.
Stai jos până când o să ai ceva valoros să-mi spui.
Cum ar fi?
Nu vreau să aud nimic, dacă n-ai ceva din interior care merită să fie împărtășit.
Asta-i tot?
Ce facem în seara asta?
Bine.
Mânia, ura, violența, toate sunt doar frici.
Frica, pe urmă, banii nu reprezintă rădăcina tuturor relelor.
Teoria haosului e corectă, exceptând faptul că haosul nu-i atât de haotic
dar e perfect controlabil.
Dacă împrumuți 20 $ și nu-i mai vezi în veci, acea persoană, probabil i-a meritat.
Când faci un sandwich cu unt de arahide și jeleu,
întâi trebuie să pui untul de arahide, nu jeleul,
de la jumătatea de jos a pâinii.
Oamenii care sunt cel mai greu de iubit sunt aceia de care ai nevoie cel mai mult.
- Poftim. - Mulțumesc mult.
Nu poți spune niciodată că nu se întâmplă nimic.
Nu există momente obișnuite.
Da.
Bine ai revenit.
Cred că glumești.
Asta nu-i o altă viziune, nu-i așa?
Pentru că nu văd cum s-ar fi putut întâmpla asta.
Ce naiba faci?
S-a întâmplat ceva?
Nu mai facem asta, îți amintești? Noi știm cel mai bine.
Știm mai bine decât oricare alții care nu știu ceea ce știm noi,
să trăim așa cum ne dorim?
Asta ai vrut să zici?
Un pic mai bine, poate.
Mai inteligent.
Nu există " un pic mai bine".
N-o să fii niciodată mai bine.
Așa cum n-o să fii niciodată mai inferior decât alții.
Obișnuința e problema.
Tot ce trebuie să faci este să fii conștient de alegerile tale,
și responsabil pentru faptele tale.
De aceea, dintre toți oamenii pe care i-ai fi putut învăța, m-ai ales pe mine?
Ai terminat să te flatezi?
Tu m-ai ales.
De ce te-aș crede?
Tu m-ai învățat să-mi ascult propria rațiune.
De unde știi că eu nu sunt propria ta rațiune,
care-ți vorbește chiar acum.
Vrei să spui că eu te-am inventat?
Nu mă aburi în halul ăsta.
Fiecare acțiune are prețul și plăcerea ei.
Acceptând ambele laturi, un războinic devine...
...realist și responsabil pentru faptele sale.
Nu sună prea bine, omule.
Trebuie că glumești.
Banii, băieți.
V-ați ales persoana greșită, băieți.
O proptea mică, la timpul și la locul potrivit?
Sunt ai tăi.
Am putea să te jefuim puțin, durule.
Mulțumesc și noapte bună.
Nu ați uitat și ceasurile noastre?
Aici o să le-o dai, așa-i?
Poate că ar fi trebuit să spun ceasul lui Dan. Eu nu port.
Dă-mi-l.
Mulțumesc, bătrâne.
Ce-i asta, o geacă de mărime medie?
Ce să fie?
N-o să-ți iau geaca.
E o geacă frumoasă. Cu căptușeală călduroasă.
O iau eu.
E o geacă bună.
Tu. Ești cam de mărimea lui Dan.
- Ce mărime ai la pantofi, Dan? - Glumești?
Hristoase, Soc, cât de departe mergem?
Ne-ar fi putut ucide!
Ne-ar fi putut omorî!
I-ai fi bătut pe oricare din tipii ăia.
În schimb, e posibil să fim arestați pentru expunere indecentă.
Crezi că-i amuzant? Da? Crezi că-i nostim?
I-ai fi putut doborî pe oricare din tipii aceia.
Spune-mi. Spune-mi la ce dracu' ți-a stat gândul.
"Oamenii care sunt cel mai greu de iubit sunt aceia de care ai nevoie cel mai mult."
Cunoașterea nu-i același lucru cu înțelepciunea.
- Înțelepciunea înseamnă să înfăptuiești. - Ar fi putut să ne ucidă.
E o transformare.
- Moartea? - Da.
E ceva mai radicală decât pubertatea, dar nu ai de ce să-ți faci griji.
Despre ce vorbești?
Moartea nu e tristă.
Trist este faptul că
majoritatea oamenilor nu trăiesc mai deloc.
Asta-i o dublă, dublă?
Nu, asta a fost o răsucire dublă.
Vreau să fac o dublă.
Uită-te la tine.
Prima zi în care n-ai nevoie de roți.
Fără baston, fără cârje.
Ascultați, am venit aici să vă spun...
că n-am fost întotdeauna un prieten foarte bun.
De fapt, nici nu-mi amintesc de când n-am mai fost prieten bun cu cineva.
E o nebunie, știi?
Ce să faci când noi concurăm întotdeauna unul împotriva altuia?
Oricum, am venit aici să vă spun că...
Trev, Middleman își cere scuze?
Cred că da.
Doamne. Dumnezeule. O să cadă!
Cade! Cade!
Un medic! Faceți loc!
Eliberați.
Doamne, ia-mă pe mine în locul lui!
Vai, nu!
Am luat pentru a putea oferi, ce-aș putea face?
Am fost neglijent cu viața mea.
Sunt speriat, dar
simt că mă golesc de vechile lucruri, și...
cred că era cel mai bun lucru de făcut.
Când ți-e frică,
folosește sabia.
Apucă-te și analizează-ți mintea.
Învinge-ți toate regretele, fricile
și toate trăirile din trecut și din viitor.
Aș vrea să pot face asta.
Cred că sunt gata.
Gata pentru ce?
Să mă dedic unui scop mai înalt.
Chiar?
Să-i servesc pe alții, nu?
De data asta voi fi eu însumi. Voi face orice e nevoie.
- Bine. - În regulă.
Cred că ar trebui să-ți continui antrenamentele ca gimnast.
Un războinic nu renunță la ceea ce iubește, Dan.
El își găsește iubirea în ceea ce face.
Uită-te la mine!
Uită-te la mine.
Am o tijă metalică în picior.
Războinic nu înseamnă să fii perfecțiunea,
ori victorie
sau invulnerabilitate.
E vorba despre vulnerabilitatea absolută.
Acesta e singurul și adevăratul curaj.
Ce antrenament crezi că aș mai putea face? Tocmai am avut un accident.
Accidentul este antrenamentul tău. Viața înseamnă să alegi.
Poți să alegi să fii o victimă sau orice vrei și îți place.
Să ignor ce mi s-a întâmplat?
Un războinic acționează. Doar prostul reacționează.
- Și dacă n-o să-mi iasă? - Acesta-i viitorul. Nu renunța.
- De unde să începem? - Nu e vorba de început sau de sfârșit.
Ci de ceea ce trebuie făcut.
Vreau să-ți arăt ceva.
Când ai făcut toate acestea?
Atunci când ai fost în spital.
Și eu ce făceam?
Acum chiar putem să-i dăm drumul.
- Nu pot să cred. - Vorbesc serios, omule.
- Vorbești de roșcata aia? - Nu de aia, omule, de roșcata ta.
De acum e roșcata mea?
- Ai fost toată noaptea cu ea, frate. - Ți-am oferit-o ție.
Despre ce roșcată vorbim?
O facem pe din trei?
Nu ești genul meu, Middleman.
Ce-ați zice dacă v-aș spune că sunt gata să mă ridic iar pe inelele acelea?
Aș spune că te-ai lovit la cap, nu la picior.
Bună.
Sunt ale tale?
Așteaptă aici.
Lăsați-ne un pic singuri.
Ce? De ce? Ce se întâmplă?
E în regulă.
A sosit asta în biroul meu acum câteva zile.
Nu m-am gândit c-o să fiu nevoit să ți-o dau vreodată.
Comitetul Olimpic a votat
la cererea ta, o ordonanță pentru a participa la calificări.
Regret.
Ați făcut o cerere către Comitetul Olimpic?
Au vorbit și cu doctorii tăi,
care cred că nu-i nicio dovadă care să indice faptul că
ești destul de puternic ca să concurezi.
Asta a zis, Dan-o?
Nu.
A spus că ar putea reveni la decizie
dacă vei avea ceva care să dovedească contrariul.
Și-am zis că îmi pare rău.
Privește-mă și spune-mi dacă vezi vreo dovadă.
Nu vreau să privesc un om care s-a riscat în urmă cu 10 luni
încercând să facă trei întoarceri consecutive.
Privește-mă. Și apoi spune-mi.
Doctorul a spus că ai putea rămâne tot restul vieții într-un cărucior cu rotile.
Crezi că îmi pasă de asta?
Nu, Dan, pentru că ți-am văzut ego-ul
care aproape te-a ucis pe inelele acelea de 100 de ori
și nu-s pregătit să văd că asta se va întâmpla aievea.
Am spus asta Comitetului,
iar ei au închis cazul.
M-ai abandonat.
Danny, haide.
Ai renunțat la mine.
Dan.
Aproape întreaga umanitate îți împărtășește situația, Dan.
Dacă nu obții ce-ți dorești, suferi.
Și chiar și dacă obții exact ceea ceea ce-ți dorești,
tot o să suferi
pentru că nu poți păstra la infinit fericirea.
El a crezut că n-am s-o pot face.
Nu mai contează.
Nu știe că eu am să fiu acolo 100%.
Nu-i nevoie de el ori de vreo scrisoare ca să practici inele și să faci ce-ți place.
Ba nu, am nevoie.
Am nevoie să merg acolo și să câștig chiar și medalia de aur,
așa că, da, am nevoie.
Aurul e o dorință nestăpânită.
"Dacă l-aș obține, aș fi fericit." N-auzi asta cel mai adesea?
E un vis, Soc. Nu cred că visurile sunt rele.
Nu renunța la visurile tale, Dan.
În schimb, renunță la un lucru pe care n-o să-l mai ai niciodată,
controlul.
Acceptă ideea că nu mai poți controla ceea ce ți se întâmplă.
Că ai putea sau nu să participi la Olimpiade.
Că ai putea sau nu, Dan.
De altfel, tu ești ceva nemaipomenit.
Eram în stare să renunț la toate,
dar tu ai stat aici
și mi-ai spus că ai vrea să mă antrenez din nou!
Ți-am spus că un războinic face ceea ce iubește.
Și asta e ceea ce iubesc!
Să tânjești după aur?
Trăind cu frica că ai putea da greș?
Asta-i ceea ce iubești tu?
Nu! Visez că stau acolo și că voi câștiga asta!
Să fac ceea ce întotdeauna am fost menit să fac.
Am fost pe o trambulină înainte de a putea merge cu bicicleta pentru că mi-a plăcut.
Pentru că a fost primul lucru
de care eram sigur că l-am iubit.
Îmi pare rău.
Am crezut că sunt puternic, dar nu sunt.
Am încercat să renunț la toate astea,
dar nu pot.
Mâine dimineață să-ți aduci pantofii sport.
Am un loc pe care am vrut să ți-l arăt încă din prima seară când ai venit aici.
E o călătorie lungă, dar cred că...
cred că în sfârșit ești pregătit să-l vezi.
- Trei? - Trei.
Viața are doar trei reguli?
Și deja le știi.
Paradoxul,
umorul și schimbarea.
Paradoxul.
Viața e un mister. Nu-ți risipi timpul încercând să-l descoperi.
Umorul.
Să ai întotdeauna umor, în special față de tine însuți.
E forța din spatele tuturor lucrurilor.
Schimbarea.
Să realizezi că nimic nu rămâne neschimbat.
Hei, spune-mi te rog că suntem aproape.
Hai, Soc, au trecut trei ore.
Am ajuns.
- Unde am ajuns? - La ceea ce voiam să-ți arăt.
Ce-i, priveliștea?
Acolo, lângă piciorul tău.
- Floarea? - Nu.
- Ar fi bine să nu fie. - Piatra.
E acolo ceva...
E ceva special în legătură cu piatra asta?
S-a întâmplat ceva?
Haide, Soc! Asta-i ceea ce trebuia să văd?
Așadar, iată toată călătoria aici, erai fascinat, erai fericit.
Da, pentru că m-am gândit că o să văd ceva!
Erai ca un copil în dimineața de Crăciun. Chiar tu ai spus-o!
Toată călătoria asta te-a făcut să te simți bine.
Pentru că 3 ore am așteptat să văd lucrul acesta minunat.
- Și ce s-a schimbat? - Nu-i altceva decât o piatră!
Probabil era bine să-ți spun înainte să plecăm, nu?
Dar cred că
nici eu nu eram sigur de ce o să găsim.
Niciodată nu-s sigur.
Regret că nu mai ești fericit.
Călătoria.
Călătoria este cea care ne aduce fericirea,
nu destinația.
Millman.
Millman, ce faci?
Millman, ia-ți mâinile de pe pudră.
Hei.
Bună.
Pregătit pentru ziua cea mare?
Da. Plec diseară.
Unde te duci?
Să alerg.
Cu o carte?
Totuși, cred că vreau să te sărut.
Ai ceva de zis?
Mult noroc mâine.
Știi, eu ne vedeam împreună, tu și cu mine.
Visez asta tot timpul!
Uneori devine realitate!
Hei, doar îți spun.
Chiar cred că se poate întâmpla!
Atunci poate o să se întâmple!
Ăsta e locul tău, Millman?
Cine ești tu?
Unde-i celălalt băiat care lucrează aici?
Eu azi am început lucrul.
Dacă vrei benzină, să-ți pui singur.
Hei!
Bună, omule.
Salut!
- Unde ți-e arma secretă? - Nu știu.
- Ce vrei să spui? Te-a luat tare? - Ne mutăm aici, Millman?
Ți-a spus vreodată cum a ajuns pe acoperiș?
Nu contează.
O notă de 9 foarte bună pentru tânărul David Bloodgood,
asta-l propulsează printre primii 7 atleți care au concurat azi.
Competiția este dură anul acesta.
Nu-mi mai amintesc când a mai fost ridicată ștacheta așa de sus.
Și pentru un motiv bun, Bart.
Pentru cei care ne ascultă transmisiunea,
preliminariile acestea vor decide cei șase gimnaști din toată țara
care vor reprezenta SUA anul acesta la Olimpiadă.
Bine, Millman. Fă doar ce știi mai bine, bine?
Fără întoarceri consecutive, fără spectacol.
Du-te acolo sus și fii tu însuți.
Urmează cei care s-au calificat de la UC Berkeley.
Bună.
Ce faci? Împreună?
Ai făcut ceva ce nici unul dintre noi n-ar putea să facă în totalitate.
Știi asta, nu?
Adică, e ca un miracol sau ceva de genul ăsta, Dan-o.
Oricum ai învățat, omule,
Orice te-a învățat tipul acela...
Crezi că...
Crezi că poți să-mi oferi o parte din magia ta și mie?
Nu-i magie, Tommy.
Scapă doar de toate porcăriile pe care le ai în cap,
care îți spun că nu-i destul.
Atunci când o să fii acolo sus,
să faci orice mișcare să dea bine.
Bine? Nu-i vorba de aur.
Nu e despre ceea ce gândește tatăl tău.
Nu e vorba de nimic,
doar de momentul acela.
Dar asta-i pentru aur.
Tot ceea ce facem, Dan-o.
Cel puțin pentru mine,
toată viața mea se rezumă la acele 20 de secunde din fața arbitrilor
care-mi pot dărui aurul.
Vrei să știi la ce s-ar gândi tata dacă s-ar întâmpla asta?
Vrei să știi cum s-ar schimba întreaga mea viață?
Cum toate problemele de acum n-ar mai conta deloc?
Aș obține tot ceea ce-mi doresc.
Aș fi fericit.
Aș fi fericit, Dan-o.
Următorul, doamnelor și domnilor,
de la UC Berkeley, Dan Millman.
Dan e un pariu nesigur, Bart, pentru că în urmă cu mai puțin de 10 luni,
tânărul acesta și-a distrus piciorul într-un accident de motocicletă.
Unde ești, Dan?
Aici.
Cât e ora?
Acum.
Ce ești tu?
Momentul acesta.
Dan Millman și echipa Berkeley au câștigat mai târziu primul lor titlu național.
Dan a devenit autorul acestor cărți care au inspirat milioane de oameni.
Locuiește în California de Nord, împreună cu soția sa, Joy.
Traducerea și adaptarea: B'EST Team
B'EST Team: Dan Bonta$ & veverița_bc @ www.titrări.ro
Supervizarea: veverița_bc @ www.titrări.ro